Traducere ... NAHRMER...:
Adaptarea Bubuloimare
ÎNCHISOAREA ÎNGERILOR
nahrmer_go@yahoo.com
Dle Dufresne, descrieti confruntarea pe care ati avut-o cu sotia în noaptea când a fost ucisă.
Era foarte pornită. A spus că se bucura că am aflat
fiindcă se săturase să se furiseze mereu.
A spus că vroia să divorteze în Reno.
Care a fost răspunsul dumneavoastră ?
I-am spus că nu o să mă agăt de căsnicia noastră.
"Vedea-te-as în Iad mai degrabă decât să te văd în Reno",
acestea au fost cuvintele pe care le-ati spus, conform mărturiei vecinilor dumneavoastră.
Dacă spun ei... chiar nu-mi amintesc, eram supărat.
Ce s-a întâmplat după ce v-ati certat cu sotia ?
Si-a făcut bagajele... si-a făcut bagajele să plece la dl Quentin.
Glenn Quentin, jucător profesionist de golf la Snowden Hills Country Club,
bărbatul care ati descoperit că era amantul sotiei dumneavoastră.
Ati urmărit-o ?
Am fost prin câteva baruri, mai întâi.
Mai târziu am condus până la casa lui ca să-i confrunt.
Ei nu erau acasă asa că am parcat pe alee... si am asteptat.
- Cu ce intentie ? - Nu sunt sigur.
Eram confuz... beat.
Cred că... cel mai mult vroiam să-i sperii.
Când au sosit ati intrat în casă si i-ati ucis.
Nu, începusem să mă trezesc din betie.
M-am urcat în masină si am plecat să mă culc să-mi revin.
Pe drum am oprit si am aruncat pistolul în râul Royal.
Credeam că am fost destul de clar în privinta aceasta.
Însă eu nu pricep partea în care menajera soseste dimineata si o găseste pe sotia dumneavoastră,
în pat cu amantul ei, împuscati cu gloante de calibrul 38.
Nu credeti că e o coincidentă fantastică, dle Dufresne, sau mi se pare doar mie ?
Ba da, mi se pare.
Si totusi sustineti în continuare că ati aruncat pistolul în râu înainte de crimă.
Este foarte convenabil.
Este adevărul.
Politia a dragat râul acela timp de 3 zile dar pistolul dumneavoastră nu a fost găsit.
Prin urmare nu se pot face comparatii între arma dumneavoastră si gloantele din trupurile victimelor.
Si asta este de asemenea foarte convenabil, nu-i asa dle Dufresne ?
Având în vedere că sunt nevinovat, pentru mine este foarte inconvenabil că arma nu a fost găsită.
Dnelor si dlor, ati auzit toate întâmplările, cunoasteti toate probele.
Îl avem pe acuzat la locul crimei, avem urmele încăltărilor, urmele cauciucurilor,
avem gloantele împrăstiate cu amprente pe ele, sticla spartă de bourbon,
care purta de asemenea amprente, si mai presus de toate avem o tânără frumoasă
si amantul ei, zăcând morti, unul în bratele celuilalt.
Ei au păcătuit.
Dar era păcatul lor atât de mare încât să merite moartea ?
În timp ce vă gânditi la acestea, gânditi-vă si la următorul lucru...
Un revolver are 6 gloante, nu 8.
Sunt de acord că aceasta nu a fost o crimă pasională din dragoste.
Aceasta ar fi putut fi înteleasă, dacă nu chiar si iertată.
Nu, aceasta a fost o răzbunare brutală si cu sânge rece.
Gânditi-vă la asta... 4 gloante în fiecare victimă.
Nu 6 focuri trase, ci 8.
Asta înseamnă că a tras cele 6 gloante, apoi s-a oprit să reîncarce arma
pentru a-i mai putea împusca pe cei doi încă o dată.
Câte un glont în plus pentru fiecare din cei doi amanti.
Chiar în cap.
Părerea mea este că sunteti un om rece si nemilos, dle Dufresne.
Îmi îngheată sângele în vine doar cât mă uit la dumneavoastră.
Prin puterea învestită în mine de către statul Maine
vă condamn la două sentinte pe viată.
Câte una pentru fiecare victimă. Procesul s-a încheiat.
Ia loc.
Din dosarul tău reiese că ai ispăsit 20 de ani dintr-o sentintă pe viată.
- Da, dle. - Crezi că te-ai reabilitat ?
Da, dle. Desigur, dle.
Mi-am învătat lectia. Pot să spun că sunt un om schimbat.
Nu mai sunt periculos pentru societate. Dumnezeu mi-e martor.
SE RESPINGE
Salut Red. Cum a mers ?
Acelasi rahat... o zi diferită.
Stiu cum te simti ? Eu urmează să fiu respins săptămâna viitoare.
Da, eu am fost respins săptămâna trecută.
Se mai întâmplă.
- Hei Red, dă-mi un pachet de tigări. - Dispari din fata mea, Manny.
Îmi esti deja dator cu 5 pachete.
- Cu 4. - 5.
Probabil că în fiecare închisoare din America este un detinut ca mine.
Eu sunt tipul care îti poate da ce vrei. Tigări, o pungă de marijuana... dacă asta îti place...
O sticlă de whisky ca să sărbătoresti absolvirea liceului de către copilul tău...
Îti pot aduce orice, în limita bunului simt.
Da dle, sunt un adevărat magayin universal.
Asa că atunci când a venit la mine Andy Dufresne, în 1949,
si mi-a cerut să i-o aduc pe Rita Hayworth la închisoare
i-am spus că se rezolvă.
Andy a venit la închisoarea Shawshank la începutul lui 1947
pentru uciderea sotiei sale si a amantului ei.
În libertate fusese vicepresedintele unei mari bănci din Portland.
S-a descurcat bine Andy, cu toate că era tânăr.
Salut Red.
Vorbesti engleza, tembelule ?
Du-te după domnul ofiter.
N-am văzut o asa adunătură de viermi de când sunt eu.
Hei bibane, vino-ncoa'.
Hai bibane, haide...
Primesti pariuri azi, Red ?
- Tigări sau monede, alegerea ta. - Tigări... Trece-mă cu două.
- Bine, care e calul tău ? - Rahatul ăla mic...
8... Al 8-lea din fată, el o să fie primul.
- Aiurea, iau eu pariul ăsta. - Da, si eu.
- O să-mi dai niste tigări, fii sigur. - Si care ar fi alegerea ta cea mai desteaptă ?
Îl iau pe umflatul ăla... al 5-lea din fată. Trece-mă cu un sfert de pachet.
Biban proaspăt. Azi avem biban proaspăt.
Trebuie să recunosc că Andy nu mi s-a părut cine stie ce atunci când l-am văzut prima dată.
Părea că ar putea fi luat de vânt pe sus.
Asta a fost prima mea impresie despre el.
- Ce spui Red ? - Lunganul ăla delicat cu lingura de argint în fund.
- Tipul ăla ? În niciun caz. - Pe 10 tigări.
- Ăsta da pariu. - Si cine are curaj să-l tină ?
Heywood ? Jigger ? Skeet ? Floyd ? Patru oameni neînfricati.
Înapoi la celulele voastre pentru numărătoare.
Toti prizonierii să se întoarcă în celulele lor.
La dreapta ! Privirea înainte !
El este dl Hadley, căpitanul gardienilor, eu sunt dl Norton, directorul...
Voi sunteti detinutii. De asta v-au trimis la mine.
Regula numărul 1: "Nu huliti !".
Nu o să permit ca numele Domnului să fie luat în desert în închisoarea mea.
Celelalte reguli... o să le aflati de-a lungul timpului.
Întrebări ?
Când mâncăm ?
Mâncati atunci când spunem noi, vă căcati când spunem noi si vă pisati când spunem noi.
Ai înteles, vierme nenorocit ?
În picioare !
Eu cred în două lucruri: în disciplină si Biblie.
Aici le veti primi pe ambele.
Puneti-vă credinta în slujba Domnului...
Fundurile voastre îmi apartin.
Bun venit la Shawshank.
Scoate-le cătusele.
Întoarce-te.
E suficient.
Mergi în capătul custii. Întoarce-te.
Deparazitează-l.
Întoarce-te.
Iesi din cuscă, mergi la stânga si ia-ti hainele si Biblia. Următorul.
La dreapta. Dreapta, dreapta, dreapta... stânga, stânga...
Prima noapte este cea mai grea. Fără niciun dubiu.
Te mână înăuntru gol ca în ziua în care te-ai născut.
Pielea te arde si esti pe jumătate orb de la porcăria aia pentru deparazitare.
Si când te pun în celulă si trântesc gratiile realizezi că totul e real.
Întreaga viată de până atunci se risipeste cât ai clipi.
Nu-ti mai rămâne decât tot timpul din lume să te gândesti la asta.
Majoritatea noilor sositi se apropie de nebunie în prima noapte.
Mereu este unul care izbucneste în lacrimi. Se întâmplă tot timpul.
Singura întrebare este cine va fi acela.
Cred că e în regulă să pariezi pe asta ca pe orice altceva.
Eu am pariat pe Andy Dufresne.
Stingerea.
Îmi amintesc de prima mea noapte.
Pare să fi fost cu mult timp în urmă.
Bibanule...
Ti-e frică de întuneric bibanule ?
Sigur îti doresti ca taică-tu să n-o fi călărit pe maică-ta, nu bibanule ?
Vreau si eu o bucătică de porc.
- Scoate funduletul si arată-mi niste dragoste. - Mai încet.
Băietii ies la "pescuit" când vin noi sositi.
Si nu renuntă până nu prind ceva.
Grăsanule...
Grăsanule, vorbeste-mi.
Stiu că esti acolo, te aud cum respiri.
Nu-i asculta pe nătărăii ăstia, mă auzi ?
Locul ăsta nu e chiar asa de rău.
Stii ce ? O să-ti arăt împrejurimile să te acomodezi cu ele.
Stiu doi poponari înrăiti care abia asteaptă să te cunoască.
Dă-ncoa' fundul ăla mare si pufos.
Dumnezeule... eu nu am ce căuta aici...
- Avem un câstigător. - Vreau acasă !
Si e Grăsanul la mustată.
- Biban proaspăt... - Nu am ce căuta aici.
Vreau să merg acasă. Vreau la mama.
Am avut-o pe mama ta si nu e cine stie ce.
Ce Dumnezeu se întâmplă aici ?
A luat numele Domnului în desert, îi spun directorului.
O să-i spui cu bastonul meu înfipt în fundul tău.
- Trebuie să-mi dati drumul... - Care e problema ta butoi de untură ce esti ?
Vă rog, eu nu ar trebui să fiu aici. Nu eu !
Nu o să număr până la 3, nici măcar până la 1 si o să taci naibii din gură sau te adorm eu.
Omule, taci din gură.
Vă rog, a fost o greseală. Nu întelegeti, eu nu ar trebui să fiu aici.
- Deschide celula asta. - Nici eu. Parcă am fi la puscărie.
Nenorocitul dracului.
Căpitane, las-o mai moale.
La naiba...
Dacă mai aud chiar si o băsină de soarece în noaptea asta
jur pe Dumnezeu si pe fiul Iisus că o să treceti cu totii pe la infirmerie.
Fiecare amărât de aici.
Chemati îngrijitorii să ducă muntele ăsta de rahat la infirmerie.
Prima noapte la "mititica" a lui Andy Dufresne m-a costat 2 pachete de tigări.
Nu a scos niciun sunet..
Pregătiti-vă să iesiti.
Iesiti !
- O să... o să mănânci aia ? - Nu tin neapărat.
Poti să mi-o dai mie ?
E numai bun.
Jake a spus că-ti multumeste.
A căzut din cuibul de la atelier.
O să am grijă de el până când va putea să zboare.
O nu, uite-l că vine.
'Neata prieteni. Ce dimineată frumoasă, nu ?
Stiti de ce e o dimineată frumoasă, nu ?
Haide puneti-le aici. Le vreau asezate într-un sir frumos.
Da, ia te uită. Ia uite ce frumusete.
- Da, Richmond, Virginia. - Miroase-mi fundul.
După ce îl miroase pe al meu.
Red, ce păcat că armăsarul tău a iesit pe ultimul loc.
Dar îmi place la nebunie calul meu câstigător.
Cred că îi datorez pustiului ăla un sărut mare când o să-l văd.
N-ar fi mai bine să-i dai câteva din tigările tale, nenorocitule ?
Hei, Tyrell, esti de serviciu la infirmerie săptămâna asta ?
- Cum se mai simte călutul meu ? - Mort.
Hadley i-a sfărâmat destul de bine capul.
Doctorul plecase deja acasă. Amărâtul a zăcut acolo până dimineată.
Dar oricum nu se mai putea face vreo ceva.
Cum îl chema ?
Ce ai spus ?
- Mă întrebam dacă îi stia cineva numele. - Ce naiba îti pasă tie bibanule ?
Nu mai contează cum îl chema, e mort.
Te-a agătat cineva până acum ? Te-a "aranjat" cineva până acum ?
Toti avem nevoie de prieteni aici. Eu as putea să fiu prietenul tău.
Se lasă greu. Îmi place asta.
Andy era mai tăcut la început. Cred că avea multe lucruri pe cap,
încercând să se adapteze la viata din închisoare.
Abia după o lună a deschis gura pentru a vorbi mai mult de două cuvinte cu cineva.
Se pare că acel cineva am fost eu.
- Eu sunt Andy Dufresne. - Bancherul care si-a ucis sotia.
- De ce ai făcut-o ? - Nu am făcut-o, dacă tot te interesează.
O să te adaptezi perfect. Toti cei de aici sunt nevinovati, nu stiai asta ?
- Heywood, de ce esti aici ? - Nu am făcut-o eu. Avocatul m-a păcălit.
Se aude pe aici că esti un biban tare distant. Ai impresia că rahatul tău e mai parfumat.
- Asa e ? - Tu ce crezi ?
Drept să-ti spun, încă nu m-am hotărât.
Am înteles că tu poti să faci rost de diferite lucruri.
Pot să fac rost de anumite lucruri, din când în când.
- Mă întrebam dacă poti să-mi aduci un piolet ? - Un ce ?
Un piolet.
- Ce este si de ce-ti trebuie ? - Ce-ti pasă tie ?
Dacă ar fi fost o periută de dinti ti-as fi cerut doar banii dar periuta nu este o armă.
Mi se pare corect.
- Un piolet are 15-17 cm si arată ca un ciocan în miniatură. - Ciocan ?
- Pentru pietre. - Pietre ?
- Cuart ? - Cuart.
Asta este niste mică, marnă, calcar...
- Si ? - Îmi place să colectionez pietre.
Cel putin îmi plăcea în libertate. As vrea să o fac din nou.
Sau poate că vrei să îti împlânti jucăria în craniul cuiva.
Nu dle, nu am dusmani aici.
Nu ? Mai asteaptă putin.
Se zvoneste că Surorile au pus ochii pe tine. Mai ales Bogs.
Cred că nu ar ajuta cu nimic dacă le-as explica că nu sunt homosexual.
Nici ei nu sunt. Ar trebui să fie oameni în primul rând si nu e cazul.
Ei iau totul cu forta. Asta e tot ce stiu să facă.
Dacă as fi în locul tău as deschide ochii si la spate.
- Multumesc pentru sfat. - Ăsta e pe gratis.
- Întelegi de ce-mi fac griji ? - Dacă am probleme nu o să folosesc pioletul.
Atunci poate că vrei să evadezi. Un tunel pe sub perete, poate.
Mi-a scăpat mie ceva ? Ce e atât de amuzant ?
O să întelegi când o să vezi pioletul.
- Cât costă asa ceva în libertate ? - 7 dolari într-un magazin specializat.
Procentul meu obisnuit este de 20 % dar acesta este un obiect special.
Odată cu riscul creste si suma. O să te coste 10 dolari.
10 să fie.
- E o risipă de bani dacă mă întrebi pe mine. - De ce ?
Oamenii de pe aici adoră să facă controale neanuntate.
Dacă or să-l găsească o să-l pierzi.
Dacă te prind cu el nu mă cunosti.
Dacă pomenesti numele meu nu mai facem afaceri împreună niciodată.
Nici măcar sireturi sau gumă de mestecat, întelegi ?
Am înteles. Multumesc, dle...
Red. Mă numesc Red.
De ce ti se spune Red (rosu) ?
Poate e din cauză că sunt irlandez.
Am înteles de ce unii băieti nu-l plăceau. Avea un fel tăcut de a fi.
Un mers si un fel de a vorbi care nu erau ceva normal pe aici.
Păsea ca un om care se plimbă în parc fără nicio grijă.
De parcă ar fi avut o haină invizibilă care îl izola de locul ăsta.
Cred că pot să spun că mi-a plăcut de Andy de la început.
Mai repede ! Unii dintre noi au un program de respectat.
Miscati-vă, haide !
Bob ce mai faci ? Cum te mai întelegi cu sotia ?
Andy avea dreptate. Am înteles în sfârsit de ce râdea.
Unui om i-ar trebui cam 600 de ani să sape un tunel cu asa ceva.
- Vrei o carte ? - Azi nu.
- Vrei o carte ? - Nu.
O livrare pentru Dufresne.
Vrei o carte ?
Dufresne, uite cartea ta.
Multumesc.
Dufresne, am rămas fără detergent. Du-te în spate si mai adu.
Dacă îti dau cu asta în ochi o să orbesti.
Iubitule, stai cuminte.
Asa, zbate-te. E mai bine asa.
As vrea să vă pot spune că Andy a luptat bine si Surorile l-au lăsat în pace.
As vrea să vă pot spune asta dar închisoarea nu este o lume de basm.
Nu a spus niciodată cine a făcut-o dar noi stiam cu totii.
Lucrurile au continuat asa o perioadă.
Viata din închisoare înseamnă rutină si iar rutină.
Din când în când pe fata lui Andy apăreau noi vânătăi.
Surorile nu-l lăsau în pace. Câteodată reusea să reziste iar câteodată, nu.
Si asa mergeau lucrurile pentru Andy. Asta era rutina lui.
Cred că primii doi ani au fost cei mai grei pentru el.
Si mai cred de asemenea că dacă lucrurile ar fi continuat asa, Andy ar fi cedat.
Dar în primăvara anului 1949 autoritătile au hotărât că...
Acoperisul atelierului trebuie refăcut.
Am nevoie de 12 voluntari pentru o muncă de o săptămână.
După cum stiti, o treabă specială aduce si privilegii speciale.
Era o muncă în aer liber si Mai este o lună tare bună pentru o astfel de treabă.
Mai mult de 100 de oameni s-au oferit voluntari.
Wallace E. Unger, Ellis Redding...
Ca să vezi, eu si niste prieteni am fost printre cei strigati.
Andrew Dufresne...
Ne-a costat doar câte un pachet de tigări de om, iar eu mi-am luat cei 20 %, desigur.
Si avocatul ăsta mă sună tocmai din Texas si îmi spune că fratele meu a murit.
La naiba, îmi pare rău să aud asta.
Mie nu, era un ticălos. Plecase cu ani în urmă, credeam că era deja mort.
Si avocatul îmi spune că fratele meu a murit bogat, bani din afacerile cu petrol.
- Avea un milion de dolari. - Un milion de dolari ?!
- E incredibil ce noroc au unele jigodii. - Dumnezeule mare ! Si ai si tu ceva de acolo ?
- 35.000, atât mi-a lăsat. - Dolari ?!
Sfinte Sisoe, e grozav. E ca si cum ai câstiga la loterie, nu ?
Idiotule, ce crezi că o să facă guvernul ?
O să mă muste de fund, asta o să facă.
Bietul Byron, ce ghinion pe capul lui.
- E mare păcat. - Unii au parte numai de ghinioane.
Andy, esti nebun ? Tine-ti ochii pe mop, ce naiba ?
O să plătesti niste taxe dar tot o să rămâi cu...
Poate suficient cât să-mi iau o masină, dar apoi ce urmează ?
Trebuie să plătesc taxe pentru masină. Reparatii, întretinere, să plimb copiii mereu...
Si la sfârsitul anului când faci bilantul vezi că trebuie să mai dai bani de la tine.
Vă spun, statul pune mâna pe tine si te stoarce de tot ce ai...
- O să fie ucis. - Continuati să dati cu smoală.
Ce mai frate. La naiba.
Dle Hadley, aveti încredere în sotia dumneavostră ?
Ce amuzant. O să fie si mai amuzant când o să mi-o sugi fără dinti în gură.
Vroiam să spun dacă credeti că ar putea încerca să vă păcălească.
Până aici. La o parte Mert, nemernicul ăsta o să aibă un accident.
O să-l împingă de pe acoperis.
Pentru că dacă aveti încredere în ea puteti păstra toti cei 35.000 de dolari.
- Ce ai spus ? - 35.000, toti banii.
- Toti ? - Până la ultimul bănut.
Ai face bine să fii mai explicit.
Dacă vreti să păstrati toti banii dati-i sotiei.
Fiscul permite să-i faceti sotiei odată în viată un cadou de până la 60.000 de dolari.
- Aiurea. Fără taxe ? - Fără taxe. Fiscul nu poate lua niciun bănut.
Tu esti bancherul ăla destept care si-a ucis nevasta, nu ?
De ce as crede un bancher ca tine ? Ca să ajung aici lângă tine ?
Este perfect legal, dacă întrebati Fiscul vă vor spune acelasi lucru.
De fapt mă simt prost să vă spun asta, sunt sigur că ati fi aflat si singur.
Si normal, nu am nevoie ca un bancher care si-a ucis nevasta să-mi spună mie ce să fac.
Bineînteles că nu, dar aveti nevoie de cineva care să se ocupe de acte.
Asta o să vă coste. Un avocat, de exemplu.
- Niste nenorociti. - Asa e. Cred că as putea să mă ocup eu de asta.
Astfel ati economisi niste bani. Dacă aduceti formularele o să mă ocup eu de ele.
Aproape gratuit.
Nu cer decât 3 beri pentru fiecare dintre colegii mei de muncă.
"Colegi de muncă"... asta e tare.
Eu cred că un om care munceste afară se simte mai bine dacă are o sticlă de bere.
Asta este părerea mea, domnule.
La ce naiba vă holbati ? Înapoi la lucru !
Si asa se face că în penultima zi de lucru, grupul de detinuti care a reparat acoperisul atelierului
în primăvara lui 1949, a ajuns să stea la 10 dimineata, bând bere rece ce gheata.
Si totul pe cheltuiala celui mai dur gardian care a trecut vreodată pe la închisoarea Shawshank.
Beti până nu se încălzeste, doamnelor.
Jigodia a reusit chiar să pară generos.
Am stat si am băut în timp ce soarele ne ardea umerii si ne-am simtit ca niste oameni liberi.
Ne simteam de parcă am fi reparat acoperisul nostru. Eram stăpânii creatiei.
Cât despre Andy, el a petrecut acea pauză la umbră, cu un surâs straniu pe fată,
privindu-ne cum îi beam berea.
- Vrei o bere rece ? - Nu multumesc, m-am lăsat de băut.
Ati putea spune că a făcut-o ca să intre în gratiile gardienilor.
Sau poate că a vrut să-si facă prieteni printre detinuti.
Eu cred că a făcut-o ca să se simtă normal din nou, chiar dacă pentru scurt timp.
Regele.
- Sahul... ăsta este un joc al regilor. - Ce ?
- Civilizat, strategic... - Si o harababură totală. Nu-mi place.
- Poate o să mă lasi să te învăt, într-o zi. - Sigur.
Mă gândeam să facem rost de o tablă de sah.
Ai venit la persoana potrivită. Eu sunt cel care poate face rost de lucruri, nu ?
O să facem o întelegere pentru tablă dar vreau să cioplesc eu însumi piesele.
O parte din alabastru iar cealaltă din steatit, ce spui ?
- Cred că o să dureze ani întregi. - Ani am, însă îmi lipsesc pietrele.
Nu prea am ce alege din curte. Sunt mai mult pietricele.
- Andy, noi am devenit prieteni, nu ? - Da, cred că da.
Pot să te întreb ceva ? De ce ai făcut-o ?
Sunt nevinovat Red, la fel ca toti ceilalti de aici.
Tu pentru ce esti aici ?
Pentru crimă. La fel ca si tine.
Esti nevinovat ?
Sunt singurul vinovat din închisoarea asta.
- Unde e canarul ? - De unde ai stiut ?
- Ce să stiu ? - Deci nu stii. Vino.
Aici stă canarul.
E o surpriză să auzi o femeie cântând în casa mea, nu Johnny ?
E chiar o... surpriză.
Asteaptă putin.
Iat-o că vine.
Îmi place la nebunie când face smecheria aia cu părul.
Da stiu, am văzut-o de 3 ori luna asta.
- Gilda, esti îmbrăcată ? - Eu ?
Doamne, ce-mi place.
Am auzit că esti o persoană care stie cum să facă rost de lucruri.
Da, pot să găsesc unele lucruri din când în când. Ce-ti trebuie ?
- Rita Hayworth. - Ce ?
Poti să mi-o aduci ?
Deci el este Johnny Farrell. Am auzit multe despre tine Johnny.
- O să dureze câteva săptămâni. - Săptămâni ?
Cu părere de rău trebuie să-ti spun că nu o am în pantaloni, Andy.
Dar o să ti-o aduc. Linisteste-te.
Multumesc.
- Iesi afară ! - Dar trebuie să schimb rola.
Am zis să iesi naibii afară !
- Nu o să tipi ? - Să terminăm odată cu asta.
Mi-a spart nasul.
Acum o să-mi desfac pantalonii si tu o să înghiti ce îti dau eu.
Si după ce o s-o înghiti pe a mea, o s-o înghiti si pe-a lui Rooster fiindcă i-ai spart nasul.
Dacă o pui în gura mea o s-o pierzi.
Dacă faci asta o să-ti înfing în ureche cei 20 de cm ai cutitului.
Bine, dar ar trebui să stii că o traumă subită a creierului face ca victima să muste cu putere.
De fapt, am auzit că muscătura e atât de puternică încât maxilarele trebuie desfăcute cu o rangă.
- De unde ai auzit rahatul ăsta ? - Am citit.
Tu stii să citesti, ignorant împutit ?
Iubitule, nu ar fi trebuit să spui asta.
Bogs nu a pus nimic în gura lui Andy, si nici prietenii lui.
În schimb, i-au dat lui Andy bătaia vietii lui.
Andy a petrecut o lună la infirmerie.
Bogs a stat o săptămână la carceră.
Ai terminat de stat aici, Bogs.
E lumea ta, sefule.
Ce e ?
- Unde se duce ? - Prinde-l de glezne.
Nu !
Ajutor !
Două lucruri nu s-au mai întâmplat niciodată după asta.
Surorile nu s-au mai atins nici cu un deget de Andy
si Bogs nu a mai mers niciodată.
L-au transferat la o închisoare-spital de minimă securitate din nord.
Din câte stiu eu, si-a petrecut restul vietii bându-si mâncarea cu paiul.
Cred că ar trebui să pregătim o primire frumoasă pentru Andy când iese de la infirmerie.
Sună bine. Cred că măcar atât îi datorăm pentru bere.
Îi place să joace sah, să-i facem rost de niste pietre.
Băieti, am găsit una. Ia uitati-vă.
- Heywood, ăsta nu e steatit. - Si nici alabastru nu este.
- Ce naiba, sunteti geologi ? - Are dreptate, nu este.
- Atunci ce naiba este ? - Balegă de cal.
- Rahat. - Rahat de cal, pietrificat.
La naiba...
În ciuda câtorva greseli, băietii s-au descurcat foarte bine.
Si atunci când Andy se pregătea să iasă, strânsesem destule pietre să aibă ce face până la sfârsitul vietii.
De asemenea, am primit un transport important în acea săptămână.
Tigări, gumă de mestecat, whisky, cărti de joc cu femei dezbrăcate... o grămadă de lucruri.
Si bineînteles, cel mai important obiect... însăsi Rita Hayworth.
Nu te costă nimic. Bun venit înapoi.
Atentie, verifică celulele !
119... 123...
Ridică-te !
Fata la perete !
Întoarce-te cu fata spre director.
Mă bucur să văd că citesti asta.
Ai vreun verset preferat ?
"Vegheati tot timpul căci nu se stie când va veni stăpânul casei".
Marcu 13:35. Întotdeauna mi-a plăcut acest verset.
Dar eu îl prefer pe acesta:
"Eu sunt Lumina Lumii, cel ce mă va urma nu va păsi în beznă ci va avea lumina vietii".
Ioan, capitolul 8, versetul 12.
Am auzit că te pricepi la cifre. Frumos.
Fiecare om ar trebui să aibă un talent.
Vrei să ne explici ce e cu astea ?
Se numeste slefuitor de pietre. Se foloseste la modelarea si finisarea rocilor.
Este o pasiune de-a mea.
E destul de curat. Câteva lucruri de contrabandă dar nimic ilegal.
Nu pot să spun că sunt de acord cu asta dar cred că... se pot face unele exceptii.
Încuie !
Era cât pe ce să uit. Nu as vrea să te lipsesc de asta.
- Vei găsi salvarea înăuntru. - Da, domnule.
Perchezitionarea celulelor a fost doar un pretext.
Adevărul este că Norton vroia să vadă cum este Andy.
"Judecata Lui va veni în curând..."
Sotia mea l-a făcut la biserică.
E foarte frumos, dle.
Îti place să lucrezi în spălătorie ?
Nu, domnule, nu în mod deosebit.
Poate că o să găsim ceva mai potrivit pentru un om cu educatia ta.
Salut Jake, unde e Brooks ?
Andy, mi se părea mie că am auzit vocea ta.
- M-au trimis să lucrez cu tine. - Stiu, mi-au spus.
Nu-i asa că e ciudat ? Hai să-ti fac turul de onoare. Vino.
Asta este. Biblioteca închisorii Shawshank.
National Geographic, enciclopedia condensată Reader's Digest si Louis L'Amour...
Revistele Look, Earl Stanley Gardener...
În fiecare seară îmi umplu căruciorul si-mi fac turul.
Trec numele pe listă si... asta e tot.
- Ai întrebări ? - Brooks, de când esti bibliotecar ?
Am venit aici în 1905 si m-au făcut bibliotecar în 1912.
- Si în tot acest timp ai avut vreun asistent ? - Nu, nu avea rost.
- Si de ce eu ? De ce acum ? - Nu stiu, dar mă bucur că nu o să mai fiu singur.
El este. Cel despre care ti-am spus.
Eu sunt Dekins. Mă gândeam să fac un fel de fond pentru educatia copiilor mei.
Înteleg.
Ce-ar fi să luăm loc să vorbim despre asta ?
Brooks, ai o foaie de hârtie si un creion ?
Multumesc.
Deci, dle Dekins...
Si apoi Andy a spus: "Dle Dekins vreti ca fii dumneavostră să mergă la Harvard sau la Yale ?"
- Glumesti. - Dumnezeu mi-e martor că asa a făcut.
Dekins a rămas mut câteva clipe apoi a început să se bucure si chiar a dat mâna cu Andy.
- Aiurea. - E adevărat. Aproape că am făcut pe mine.
Dacă Andy ar fi avut costum, cravată si alte drăcovenii pe birou, i-ar fi spus "dle Dufresne".
- Îti faci prieteni noi, nu Andy ? - Nu as spune prieteni.
Sunt un ucigas condamnat care vine cu planuri financiare solide.
Sunt un animal de casă perfect.
- Măcar ai reusit să iesi de la spălătorie. - As putea să fac mai mult de atât.
Ce-ar fi să măresc biblioteca, să aduc noi cărti ?
Dacă tot vrei să ceri ceva, măcar cere o masă de biliard.
- Asa e. - Si cum vrei să faci asta ?
Cum vrei să faci rost de cărti noi, dle Dufresne ?
O să-i cer directorului fonduri.
Fiule, eu am prins 6 directori aici si de la toti am învătat acelasi lucru:
Niciunul dintre ei nu ar da ceva.
Nemernicii ăstia strâng bine punga când le ceri fonduri.
- Bugetul este si asa destul de mic. - Înteleg.
Poate că ar trebui să scriu Senatului să cer fonduri direct de la ei.
Pot să-ti spun că doar pentru 3 lucruri din închisori se plătesc mai multi bani:
Mai multe ziduri, mai multe gratii, mai multi gardieni.
Totusi cu permisiunea dvs as vrea să încerc să trimit câte o scrisoare pe săptămână.
- Nu mă pot ignora la nesfârsit. - Ba sigur că pot.
Dar tu poti să scrii dacă asta te face fericit. O să le trimit eu pentru tine. Ce zici ?
Si Andy a început să scrie câte o scrisoare pe săptămână.
Exact cum a spus că o să facă.
Si, exact cum a spus Norton, Andy nu a primit niciun răspuns.
În primăvara viitoare Andy calcula returnări de taxe pentru jumătate din gardienii de la Shawshank.
La un an după asta le calcula pentru toti, inclusiv pentru director.
Un an mai târziu au reprogramat sezonul de baseball între închisori să coincidă cu sezonul taxelor.
Gardienii din echipele adverse nu au uitat să-si ia cu ei declaratiile de venit.
Deci închisoarea Moresby v-a dat arma însă a trebuit să plătiti pentru aceasta.
- Asa e, chiar si pentru toc. - Pentru asta nu plătiti impozit, le puteti tăia.
Da, dle, Andy avea de lucru la domiciliu.
De fapt, a devenit atât de ocupat în acea perioadă încât i s-a permis să ia un ajutor.
Red, poti să-mi dai un teanc de formulare ?
M-a scos din atelierul de tâmplărie pentru o lună si asta îmi convenea de minune.
Si totusi a continuat să trimită acele scrisori.
E Brooks...
- Te rog Brooks, calmează-te naibii. - Înapoi !
- Ce naiba se întâmplă ? - Nu stiu, nu avea nimic dar deodată a scos cutitul.
- Brooks, putem să discutăm despre asta, nu ? - Nu e nimic de spus, s-a hotărât deja.
- O să tai beregata nenorocitului ăsta. - Dar ce ti-a făcut Heywood ?
E vorba de ce mi-au făcut ei. Nu am de ales.
Brooks, nu o să-i faci rău lui Heywood. Cu totii stim asta, nu Heywood ?
Stiu asta, sigur.
Si stii de ce nu o să-i faci niciun rău ? Pentru că e prietenul tău si pentru că tu esti un om rezonabil.
- Exact, nu-i asa băieti ? - Da.
Asa că lasă cutitul jos. Brooks, uită-te la mine, lasă cutitul jos.
Brooks, uită-te la gâtul lui, pentru Dumnezeu, uite cum sângerează.
E singurul mod pentru ca ei să mă lase să stau aici.
Haide, e o nebunie, nu vrei să faci asta.
Usurel. O să fie bine.
El ?! Cum rămâne cu mine ? Nebunul ăsta bătrân aproape că mi-a tăiat beregata.
Heywood, te-ai tăiat mai rău si la bărbierit. Ce naiba i-ai făcut de l-ai stârnit asa ?
Nu i-am făcut nimic. Am venit aici să-mi iau rămas bun.
Nu ati auzit că i s-a acceptat cererea de eliberare conditionată ?
Nu înteleg ce s-a întâmplat acolo, asta e tot.
Bătrânul este complet dus cu pluta.
Heywood, termin-o odată.
- Am auzit că te-ai scăpat în pantaloni. - Du-te dracului.
Nu vreti s-o terminati odată ? Brooks nu e nebun.
Doar că... doar că a fost institutionalizat.
Institutionalizat, pe naiba.
Omul ăsta e aici de 50 de ani, Heywood, 50 de ani.
Asta e tot ce stie. Aici înăuntru este un om important, un om educat.
Afară este un nimeni. Doar un condamnat ramolit cu artrită.
Probabil că nici măcar nu ar putea să-si facă un permis la bibliotecă.
Întelegi ce încerc să-ti spun ?
- Red, cred că spui numai prostii. - Tu poti să crezi ce vrei, Floyd.
Dar vă spun că zidurile astea au un efect ciudat.
Mai întâi le urăsti, apoi te obisnuiesti cu ele.
Si dacă trece suficient timp, ajungi să depinzi de ele.
Asta înseamnă să fii institutionalizat.
- Nu as putea să fiu niciodată asa. - Crezi ?
Să vedem dacă mai spui asta după ce o să stai aici la fel de mult cât a stat Brooks.
Asa e.
Când esti condamnat pe viată, exact asta îti iau.
Cel putin, partea mai importantă din aceasta.
Nu pot să mai am grijă de tine, Jake.
Du-te acum. Esti liber.
Dragi prieteni, nu-mi vine să cred cât de repede se miscă lucrurile afară.
Am văzut un automobil, demult, când eram copil, dar acum sunt peste tot.
Lumea a luat-o dintr-o dată la goană.
Comisia pentru eliberare conditionată m-a trimis într-un fel de casă numită "Berarul"
si mi-a făcut rost de o slujbă - împachetez cumpărăturile la magazinul alimentar.
E muncă grea. Eu încerc să tin pasul dar mâinile mă dor aproape mereu.
Aveti grijă să le pună în 2 pungi. Ultima dată aproape că s-a rupt punga.
Ai grijă să le pui în 2 pungi asa cum spune doamna, întelegi ?
Da, dle, asa o să fac.
Nu cred că administratorul magazinului mă place foarte mult.
Câteodată, după muncă, mă duc în parc si hrănesc păsările.
Mă tot gândesc că s-ar putea să apară Jake, să mă salute.
Dar nu apare niciodată.
Sper că oriunde ar fi, se simte bine si îsi face prieteni noi.
Nu prea pot să dorm noaptea. Am niste cosmaruri în care parcă mă prăbusesc.
Mă trezesc speriat. Câteodată îmi ia ceva timp să-mi aduc aminte unde sunt.
Poate că ar trebui să iau o armă si să jefuiesc magazinul alimentar ca să mă trimită acasă.
As putea să-l împusc pe administrator dacă tot mă apuc. Ar fi un fel de bonus.
Cred că sunt prea bătrân ca să fac asta.
Nu-mi place aici. Am obosit să mă tem tot timpul.
M-am hotărât să nu rămân aici.
Mă îndoiesc că o să le pese de un bătrân infractor ca mine.
Brooks a trecut pe aici.
Mă îndoiesc că o să le pese de un bătrân infractor ca mine.
P.S. - Spune-i lui Heywood că-mi pare rău că i-am pus cutitul la gât.
Sper să nu-mi poarte pică. Brooks
Ar fi trebuit să moară aici.
E o nenorocită de mizerie, îti spun eu.
- Ce e cu toate astea ? - Tu să-mi spui mie jigodie, toate îti sunt adresate tie.
Ia-o.
Dragă domnule Dufresne, ca răspuns la cererile repetate, Statul a alocat pentru proiect suma inclusă.
Sunt 200 de dolari.
De asemenea, biblioteca districtului a răspuns printr-o donatie de cărti folosite si articole.
Sperăm că acestea vă vor satisface. Considerăm acest caz închis,
vă rugăm nu ne mai trimiteti scrisori.
Vreau ca toate astea să fie luate de aici înainte ca directorul să se întoarcă.
Da, domnule.
Bravo tie Andy.
Nu a durat decât 6 ani.
De acum, o să scriu două scrisori pe săptămână în loc de una.
Te cred în stare de asa ceva.
Acum ar fi bine să iei astea de aici, cum a spus căpitanul.
Mă duc până la toaletă iar când mă întorc toate astea să fie strânse.
Andy, tu auzi asta ?
Andy, lasă-mă să ies.
Habar nu am nici în ziua de azi despre ce cântau cele două italience.
Adevărul este că nu vreau să stiu. E mai bine ca unele lucruri să rămână nestiute.
Îmi place să cred că era ceva atât de frumos încât nu poate fi exprimat în cuvinte.
Ceva care îti poate frânge inima.
Vă spun că cele două voci au ajuns mai sus si mai departe decât ar putea cineva să-si imagineze.
Era ca si cum o pasăre frumoasă ar fi intrat în cusca noastră si ar fi făcut zidurile să se prăbusească.
Si pentru câteva clipe, toti cei de la Shawshank s-au simtit liberi.
L-a enervat pe director, ceva de speriat.
Deschide usa.
Deschide-o !
Dufresne, deschide usa ! Închide aia !
Te avertizez Dufresne, închide-l !
Dufresne, esti al meu acum.
Andy a primit două săptămâni la carceră pentru smecheria lui.
În picioare !
- Ia uite cine e aici. - Maestre...
Nu puteai să pui si tu ceva bun, Hank Williams sau ceva în genul ăsta ?
- Au spart usile înainte să pot face dedicatii. - Au meritat cele două săptămâni de carceră ?
- Cele mai usoare săptămâni la carceră. - Aiurea, nu există săptămâni usoare la carceră.
- O săptămână la carceră e ca un an. - Asa e.
Mi-a tinut companie domnul Mozart.
Deci te-au lăsat să iei pickup-ul cu tine ?
L-am avut aici si aici.
Asta e frumusetea muzicii, nu pot să ti-o ia.
Nu ati simtit niciodată asa despre muzică ?
Păi, eu cântam la muzicută când eram tânăr dar acum mi-am pierdut interesul.
Nu prea are niciun rost aici.
Tocmai aici are cel mai mult rost. Ai nevoie de ea ca să nu uiti.
Să uit ?
Să nu uiti că nu toate lucrurile din lumea asta sunt făcute din piatră, că există ceva înăuntru
ce ei nu pot atinge, ceva ce nu îti pot lua, ceva al tău...
- Ce anume ? - Sperantă
Sperantă ?
Să-ti spun ceva prietene, speranta este un lucru primejdios.
Speranta poate aduce un om în pragul nebuniei, speranta nu are niciun rost aici.
Ai face bine să întelegi asta.
Asa cum a făcut Brooks ?
Ia loc.
Aici scrie că ai ispăsit 30 de ani din pedeapsa pe viată.
Crezi că te-ai reabilitat ?
Da, domnule, cu sigurantă.
Pot spune cu mâna pe inimă că sunt un om schimbat.
Nu mai sunt un pericol pentru societate, Dumnezeu mi-e martor.
Sunt complet reabilitat.
Se respinge
30 de ani... Iisuse, când o spui asa...
Te întrebi unde s-au dus ?
Eu mă întreb unde s-au dus 10 ani.
Poftim, un mic cadou cu ocazia respingerii cererii de eliberare.
Hai, deschide-o.
Am fos nevoit să apelez la unul din rivalii tăi, sper că nu te superi, am vrut să fie o surpriză.
E foarte frumoasă, Andy. Multumesc.
Nu cânti la ea ?
Nu chiar acum.
Toată lumea înăuntru !
O fată nouă pentru aniversarea de 10 ani. Red
Stingerea.
Andy s-a tinut de cuvânt si a scris două scrisori pe săptămână, în loc de una.
În 1959 Senatul si-a dat seama că nu-l poate cumpăra doar cu 200 de dolari.
Comitetul a votat o plată anuală de 500 de dolari, doar ca să-i închidă gura.
Si ati fi uimiti cât de bine s-a descurcat Andy.
A făcut întelegeri cu asociatii literare, grupuri caritabile, a cumpărat cărti vechi la kilogram.
- "Insula Comorilor", Robert Louis... - Stevenson. Beletristică, aventură...
- Ce urmează ? - Am aici "Reparatii auto" si "Cioplire în săpun".
Îndeletniciri si hobby-uri, merge la "educational", rândul din spatele tău.
- "Contele de Monte Crisco". - E Cristo, idiotule.
- De Alexandre Dumă... Dumă. - Dumă ?
- Dumas. Stii despre ce este ? - Nu.
O să-ti placă, este vorba despre o evadare.
Ar trebui s-o punem tot la "educational", nu ?
Noi, restul, am încercat să contribuim atât cât puteam si noi.
Până în anul în care Kenedy a fost împuscat, Andy a transformat un depozit care mirosea a terebentină
în cea mai bună bibliotecă de închisoare din New England, cu o frumoasă colectie de Hank Williams.
În acelasi an, directorul Norton a initiat celebrul său program "Afară".
Probabil că ati citit despre asta.
A apărut în toate ziarele iar poza i-a fost pusă în revista "Look".
Nu este un beneficiu ci mai degrabă un progres real în corectie si reabilitare.
Detinutii nostri vor munci, bine supravegheati, în afara închisorii, realizând diferite servicii publice.
Acesti oameni pot învăta valoarea unei zile corecte de muncă în timp ce oferă comunitătii servicii pretioase
si totul cu un minimum de cheltuială din partea contribuabililor.
Numai că Norton a uitat să mentioneze că "minimum de cheltuială" este un termen foarte vag.
Sunt sute de moduri în care se poate lua cireasa de pe tort.
Oameni, materiale, orice vă trece prin cap...
Si Dumnezeule, cum au început să curgă banii...
Asta mă poate ruina. Sclavii pe care îi ai aici pot lucra pentru mai putin decât oricine altcineva.
Furnizăm un serviciu pretios pentru comunitate, aici.
Asta sună bine în ziare dar eu am o familie de întretinut.
Sam, noi ne cunoastem de mult timp. Am nevoie de contractul ăsta.
Dacă nu-l obtin sunt terminat, asta e realitatea.
Ar trebui să gusti din plăcinta asta făcută de sotia mea, special pentru tine.
Ce spui de asta ?
Ned, nu trebuie să-ti faci griji legate de contractul ăsta. Se pare că băietii mei au alte treburi.
Nu uita să-i multumesti lui Macy pentru plăcinta asta delicioasă.
Si în spatele fiecărei afaceri, a fiecărui dolar, se afla Andy care se ocupa de registre.
Două depuneri, "Maine National" si "New England First". Am procedat ca de obicei.
Du astea la curătătorie. Vreau ca asta să fie curătată chimic iar celelalte, spălate.
Spune-le că dacă îmi apretează din nou cămăsile prea tare, or să aibă probleme cu mine.
- Cum arăt ? - Foarte frumos.
Este o actiune caritabilă în Portland. Guvernatorul va fi si el acolo.
Vrei ce a mai rămas din plăcinta asta ? Femeia aia habar nu are să gătească.
Multumesc, domnule.
Din ce am auzit eu, si-a băgat degetele în mai multe plăcinte.
Nu stii nici jumătate din ele. Face smecherii la care nici măcar nu ai visat.
Escrocherii peste escrocherii.
Pe aici curge un râu de bani murdari.
Problema e că, mai devreme sau mai târziu, va trebui să explice ce e cu atâtia bani ?
Aici intervin eu. Eu îi directionez, îi filtrez, îi plasez...
Actiuni, asigurări, obligatiuni scutite de impozit...
Eu trimit banii în întreaga lume iar de acolo se întorc...
- Curati ca o fecioară. - Mai curati.
Când o să iasă la pensie, Norton o să fie milionar.
Dar dacă o să fie prins o să ajungă si el aici în uniformă de detinut.
Red, credeam că ai ceva mai multă încredere în mine.
Stiu că te pricepi Andy dar toate acele hârtii lasă o urmă.
Iar dacă FBI-ul, Fiscul sau altcineva devine curios o să se ajungă la cineva.
Sigur că da, dar nu la mine si cu sigurantă nu la director.
- Atunci la cine ? - Randall Stevens.
- Cine ? - Partenerul tăcut din umbră.
"El e vinovat, dle judecător, omul cu conturile."
De acolo începe procesul de filtrare. Dacă dau de o urmă or să ajungă la el.
- Si cine este ? - E o fantomă, o aparitie...
Văr de gradul 2 cu Iepurele Harvey.
Eu l-am inventat. Nu există decât pe hârtie.
- Andy, nu poti să inventezi o persoană. - Sigur că poti dacă cunosti fisurile din sistem.
E uimitor ce poti face cu ajutorul postei.
Domnul Stevens are certificat de nastere, permis de conducere, asigurare socială...
Glumesti.
Dacă dau de acele conturi vor ajunge să urmărească un produs al imaginatiei mele.
Să fiu al naibii... Am spus că esti bun ? La dracu, esti Rembrandt.
Partea amuzantă e că în libertate eram un om corect.
A trebuit să intru la puscărie ca să devin un escroc.
Te-a deranjat vreodată ?
Nu fac escrocheriile, eu mă ocup doar de profituri.
Nu e mare diferentă dar, de asemenea, am construit biblioteca aceea si am folosit-o
pentru a ajuta câtiva oameni să obtină diploma de liceu.
De ce crezi că mă lasă directorul să fac toate astea ?
Te face fericit si tu te ocupi de spălări. Bani în loc de rufe.
Lucrez ieftin si asta îi convine.
Tommy Williams a sosit la Shawshank în 1965 cu o pedeapsă de 2 ani pentru IE.
Adică intrare prin efractie.
Politistii l-au prins scotând un televizor pe usa din spate a unui magazin.
Un golan tânăr... domnul Rock n'Roll, îngâmfat ca naiba.
Hai bătrânilor, miscati-vă ca melasa. Mă faceti de rusine.
L-am îndrăgit imediat.
Deci ieseam pe usa din spate si tineam televizorul asa, un televizor mare, nu vedeam nimic
si deodată aud o voce: "Nu misca pustiule, mâinile sus !"
Si cum stăteam cu televizorul în brate vocea spune: "Ai auzit ce am spus băiete ?"
Iar eu spun: "Da, dle, dar dacă scap rahatul ăsta o să mă acuzati si de distrugerea proprietătii".
- Tu ai făcut o perioadă si la Cashman, nu ? - Da, si a fost floare la ureche.
Permisii la sfârsit de săptămână, programe de muncă... nu ca aici.
Se pare că ai fost închis cam peste tot prin New England.
Am tot fost închis de când aveam 13 ani. Probabil că am fost cam prin toate locurile la care te poti gândi.
Poate că ar fi timpul să încerci altceva.
Vreau să spun că nu pari a fi un hot bun, poate ar trebui să încerci altceva.
Si ce naiba stii tu despre asta, Capone ? Tu pentru ce esti aici ?
Eu ? M-a păcălit avocatul.
Toti cei de aici suntem nevinovati, nu stiai asta ?
După cum am aflat, Tommy avea o sotie tânără si o fetită.
Poate că s-a gândit la ele pe străzi sau la copil care creste fără tată.
Oricare ar fi fost motivul, acel lucru îl făcea să stea ca pe jar.
Mă gândeam să încerc să obtin diploma de liceu. Am auzit că i-ai mai ajutat pe unii din băieti.
Nu-mi irosesc timpul pe ratati, Tommy.
Nu sunt un nenorocit de ratat.
- Vorbesti serios ? - Da.
- Chiar vorbesti serios ? - Da, dle, vorbesc serios.
Bine, pentru că dacă facem asta o facem până la capăt, nu doar pe jumătate.
Problema e că nu stiu să citesc prea bun.
"Bine"... nu citesti prea bine.
O să ajungem si la asta.
Si Andy l-a luat pe Tommy sub aripa sa, învătându-l să citească.
Tommy s-a descurcat binisor. Si-a dat seama că e destept cum nici nu-si imagina.
Nu după multă vreme, Andy a început să-l pregătească pentru examenele de diplomă.
Chiar îl plăcea pe pusti. Îi plăcea să ajute un tânăr să scoată capul afară.
Dar acesta nu era singurul motiv.
Timpul petrecut la închisoare trece greu si faci ce poti ca să-ti fie mai usor.
Unii băieti colectionau timbre, altii făceau căsute din chibrituri. Andy a făcut o bibliotecă.
Acum avea nevoie de un nou proiect. Acesta era Tommy.
Din acelasi motiv a petrecut ani întregi modelând acele pietre.
Din acelasi motiv punea fetele visurilor sale pe perete.
La închisoare un om face aproape orice ca să-si tină mintea ocupată.
În 1966, cam atunci când Tommy se pregătea să dea examenele, era încântătoarea Raquel.
Timpul a expirat.
- Deci ? - Deci... e de rahat.
- Mi-am irosit timpul cu prostiile astea. - Probabil nu e chiar atât de rău cum crezi.
Da, e chiar mai rău, nu am făcut nimic corect, putea să fie si în chineză.
O să vedem când vine rezultatul.
Îti spun eu cum o să fie nenorocitul de rezultat.
Două puncte, ăsta e nenorocitul tău de rezultat.
Nenorocitele de mâte se cătără în copaci, 5 x 5 = 25... La naiba cu locul ăsta.
- Mă simt prost că l-am dezamăgit. - Aiurea pustiule, e mândru de tine.
Suntem prieteni de mult timp si îl cunosc mai bine decât oricine altcineva.
- E un tip destept, nu ? - Al naibii de destept.
- Era bancher în libertate. - Si pentru ce a intrat aici ?
- Pentru crimă. - Cred că glumesti.
E greu de crezut când te uiti la el.
Si-a prins sotia în pat cu un jucător de golf. I-a aranjat pe amândoi.
Ce e ?
Acum vreo 4 ani eram la Thomaston cu o pedeapsă de 2-3 ani.
Furasem o masină. A fost o prostie din partea mea.
Când mai aveam cam 6 luni până să ies am primit un coleg de celulă nou.
Elmo Blatch... un tip mare si agitat. Genul de coleg pe care nu ti-l doresti.
A primit între 6 si 12 ani pentru jaf armat.
Spunea că a făcut sute de jafuri dar era greu de crezut pentru că pe cât era de puternic,
la cel mai mic zgomot, sărea ca ars.
Vorbea tot timpul, nu tăcea deloc.
Locurile pe unde a umblat, jafurile pe care le-a făcut, femeile cărora le-a tras-o,
si chiar despre oamenii pe care i-a ucis.
Oamenii care îl scoseseră din sărite, asa spunea el.
Si, într-o noapte, în glumă, i-am spus: "Elmo, pe cine ai ucis ?"
Si el a spus...
Am avut o slujbă odată, serveam la mese la un club de golf.
Si trebuia să am de-a face cu toti nenorocitii ăstia bogati care veneau.
Asa că am ales un tip si l-am urmărit într-o noapte până acasă la el.
S-a trezit si m-a scos din sărite. Asa că l-am omorât.
Pe el si pe târfa cu care era.
Asta e partea cea mai tare.
Ea si-o trăgea cu jucătorul ăsta de golf dar era măritată cu un alt tip.
Un bancher mare si tare.
Si el e cel pe care l-au săltat.
Trebuie să spun că e cea mai uimitoare poveste pe care am auzit-o vreodată.
Ce mă uimeste cel mai mult e faptul că tu ai muscat momeala.
E evident că tipul ăsta Williams te admiră.
A auzit povestea ta si bineînteles că a vrut să te înveselească.
E tânăr, nu foarte destept, nu e de mirare că nu-si dă seama cum te-a afectat.
Domnule, spune adevărul.
Să presupunem că acest Blatch chiar există.
Crezi că o să cadă în genunchi si o să mărturisească ?
"Da eu am făcut-o, mărturisesc, adăugati-mi pedeapsa pe viată la sentintă".
Asta nu contează, cu mărturia lui Tommy pot obtine un nou proces.
Asta presupunând că Blatch încă mai e acolo. Probabil că a fost eliberat până acum.
Dar ar trebui să aibă ultima lui adresă cunoscută, numele rudelor.
Există o sansă, nu-i asa ?
Cum puteti fi atât de obtuz ?
Ce ? Cum mi-ai spus ?
Obtuz. O faceti intentionat ?
Fiule, ai uitat care ti-e locul.
Clubul de golf trebuie să aibă cartelele lui de pontaj, acte, adeverinte fiscale cu numele lui...
Dufresne, dacă vrei să trăiesti în visul ăsta e problema ta dar nu mă amesteca si pe mine.
Întâlnirea asta a luat sfârsit.
Dle, dacă o să ies de aici nu o să spun nimic din ce se petrece aici.
Sunt la fel de răspunzător ca si dumneavostră pentru spălarea acelor bani.
Să nu-mi mai pomenesti vreodată de bani, nenorocitule.
Nici în biroul ăsta si nici în altă parte.
- Treci înăuntru ! - Încercam doar să vă linistesc. Dle, eu...
- Carceră, o lună. - Da, dle.
- Care e problema ta ? - Luati-l de aici.
Este biletul meu de iesire, e viata mea, nu întelegi asta ?
Luati-l de aici !
O lună la carceră. E cea mai lungă perioadă de care am auzit.
- E numai vina mea. - Prostii.
Nu tu ai apăsat pe trăgaci, si în niciun caz nu l-ai condamnat tu.
Vrei să spui că Andy este nevinovat ? Chiar e nevinovat ?
- Asa se pare. - Sfinte Sisoe...
- Cât are de când este aici ? - Din 1947... cât face, 19 ani ?
Ce ai primit ? E de la Ministerul Educatiei.
- Nenorocitul l-a trimis. - Asa se pare.
O să-l deschizi sau o să stai asa cu degetul în fund ?
Să stau cu degetul în fund sună mai bine.
Hei, dă-mi aia înapoi. Haide.
Haide, vrei te rog să arunci aia ?
Să fiu al naibii.
Pustiul a trecut cu media 8. Mă gândeam că ai vrea să stii.
Directorul vrea să vorbească cu tine.
- Aici afară ? - Asa a spus.
- Domnule director ? - Tommy.
Tommy, vreau ca această discutie să rămână între noi doi.
Si asa e destul de ciudat.
Avem o problemă aici. Cred că îti dai si tu seama de asta.
Da, domnule, stiu asta.
Îti spun fiule, chestia asta m-a dat complet peste cap.
Nu pot să mai dorm nici noaptea, ăsta e adevărul.
Câteodată este greu să ne dăm seama ce trebuie să facem. Întelegi ?
Am nevoie de ajutorul tău, fiule.
Dacă vreau să fac asta nu trebuie să am nici cea mai mică îndoială.
Trebuie să stiu dacă ceea ce i-ai spus lui Dufresne este adevărat.
Da, domnule, e adevărat.
Ai fi dispus să juri cu mâna pe Biblie în fata judecătorului si a unui juriu ?
Doar dati-mi o sansă.
Asa mă gândeam si eu.
Sunt sigur că ai auzit deja. Ce lucru groaznic...
Un om atât de tânăr care urma să iasă în mai putin de un an să încerce să evadeze...
Hadley a fost foarte trist că a trebuit să-l împuste. Chiar a fost.
Trebuie să lăsăm asta în urmă. Să mergem mai departe.
Să stii că nu o să mai fac asta.
Găseste pe altineva să se ocupe de escrocheriile tale.
Nimic nu se opreste. Nimic.
Sau o să ispăsesti cea mai grea pedeapsă posibilă.
Fără protectie din partea gardienilor.
O să te scot din cusca aia luxoasă si o să te arunc la pederasti.
O să ai impresia că ai fost regulat de un tren.
Iar biblioteca ta va dispărea. Va fi zidită, cărămidă cu cărămidă.
O să facem un grătar de cărti în curte. Flăcările or să se vadă de la kilometri distantă.
O să dansăm în jurul lui ca indienii sălbatici.
Întelegi ce-ti spun ? Ai prins ideea ?
Sau sunt obtuz ?
Mai lasă-l o lună, să aibă timp de gândire.
Sotia mea obisnuia să spună că sunt un om greu de înteles.
Ca o carte închisă.
Se plângea de asta tot timpul.
Era frumoasă.
Doamne, cât de mult o iubeam.
Doar că nu am stiu să-i arăt, asta e tot.
Am ucis-o, Red.
Nu am apăsat pe trăgaci dar am îndepărtat-o de mine.
De asta a murit, din cauza mea, din cauza a ceea ce sunt.
Asta nu te face un ucigas.
Un sot prost, poate.
Poate să îti pară rău dar nu tu ai apăsat pe trăgaci.
Nu am făcut-o eu, altcineva a făcut-o.
Iar eu am ajuns aici. Cred că e ghinion.
Pluteste prin aer, trebuia să se aseze pe cineva.
A fost rândul meu, asta e tot.
Am fost în calea tornadei.
Doar că nu m-am asteptat ca furtuna să dureze atât de mult.
- Crezi că o să mai iesi vreodată de aici ? - Eu ?
Da, într-o zi când o să am barbă albă si probleme la mansardă, or să mă lase să ies.
Să-ti spun unde m-as duce eu.
- Zihuatanejo. - Cum ?
Zihuatanejo, e în Mexic.
O mică asezare lângă oceanul Pacific.
- Stii ce spun mexicanii despre Pacific ? - Nu.
Spun că nu are amintiri. Acolo vreau să trăiesc tot restul vietii mele.
Un loc cald fără amintiri.
Să deschid un mic hotel, chiar pe plajă,
să cumpăr o barcă veche si să o repar.
Să-mi scot clientii în larg, la pescuit.
Zihuatanejo.
Într-un astfel de loc mi-ar trebui un om care stie să facă rost de lucruri.
Eu nu cred că as supravietui în libertate, Andy.
Am stat aici aproape toată viata. Sunt un om institutionalizat.
La fel cum era si Brooks.
- Cred că te subestimezi. - Eu nu cred.
Adică, aici sunt cel care îti poate aduce tot ce vrei dar afară ai nevoie doar de Pagini Aurii.
Nici măcar nu as sti de unde să încep.
Oceanul Pacific ? La naiba, ceva atât de imens m-ar speria îngrozitor.
Nu si pe mine. Nu mi-am împuscat sotia si nici pe amantul ei.
Orice greseli as fi făcut am plătit pentru ele cu vârf si îndesat.
Un hotel, o barcă... nu cred că cer prea mult.
Nu cred că ar trebui să-ti faci asta. Toate astea sunt doar vise.
Mexic este tocmai la mama naibii, tu esti aici, si asa stau lucrurile.
Da, asa e. Asa stau lucrurile.
E la mama naibii iar eu sunt aici.
Cred că până la urmă, totul se rezumă la o simplă alegere.
Ocupă-te de viată sau ocupă-te de moarte.
Red, dacă o să iesi vreodată de aici, fă-mi o favoare.
Sigur, Andy. Orice.
Este o fâneată mare lângă Buxton. Stii unde este Buxton ?
Sunt multe fânete acolo.
Mă refer la una anume.
Este lângă un zid lung de piatră care are un stejar mare la capătul din nord.
Arată ca o imagine dintr-o poezie de-a lui Robert Frost.
Acolo am cerut-o pe sotia mea în căsătorie.
Am mers acolo la picnic, am făcut dragoste sub stejar si am cerut-o în căsătorie iar ea a acceptat.
Promite-mi, Red, că dacă o să iesi de aici vreodată o să cauti acel loc.
În acel loc, îngropată lângă zid vei găsi o piatră care nu are ce căuta acolo.
E o piatră vulcanică neagră.
Este ceva sub ea si vreau ca tu să-l iei.
Ce este ? Ce e îngropat acolo ?
Va trebui să ajungi acolo ca să vezi.
Nu, îti spun, tipul vorbea ciudat.
Îmi fac griji pentru el.
Ar trebui să fim atenti la el.
Putem să facem asta ziua dar noaptea este singur în celulă.
Dumnezeule...
Ce e ?
Andy a venit la docul de încărcare azi. Mi-a cerut o bucată de funie.
- Funie ?! - Lungă de aproape 2 metri.
- Si tu i-ai dat ? - Sigur că da, de ce să nu o fi făcut ?
- La naiba, Heywood. - De unde era să stiu eu ?
Îti amintesti de Brooks Hatlen ?
Nu. Andy nu ar face niciodată asa ceva. Niciodată.
Nu stiu ce să zic.
Fiecare persoană are o limită.
Să mergem, vreau să ajung acasă.
Termin imediat, domnule.
3 depuneri în seara asta.
Du-mi lucrurile astea la curătătorie. Si lustruieste-mi pantofii.
- Vreau să mă uit în ei ca-n oglindă. - Da, domnule.
Mă bucur că te-ai întors, Andy. Locul ăsta nu mai era la fel fără tine.
Stingerea !
Am avut multe nopti lungi la închisoare.
Singur pe întuneric, doar cu gândurile tale... Timpul poate tăia ca o lamă.
Aceea a fost cea mai lungă noapte din viata mea.
Lipseste un om din rândul 2, celula 245.
Dufresne, iesi afară, ne tii în loc.
Nu mă face să vin acolo că îti dansez pe cap.
La naiba, Dufresne, o să întârzii. Am un program de respectat.
Ai face bine să fii bolnav sau mort, nu glumesc.
M-ai auzit ?
Doamne Dumnezeule !
Vreau ca fiecare detinut din aripa asta să fie interogat.
Începeti cu prietenul ăla al lui.
- Cine ? - El.
Deschide la 237.
Cum adică pur si simplu nu era aici ? Nu-mi spune asta, Haig.
- Să nu-mi mai spui asta din nou. - Dar, domnule, nu era.
Văd si eu asta Haig. Crezi că sunt orb ?
- Asta vrei să spui ? Sunt orb, Haig ? - Nu, domnule.
Dar tu, esti orb ? Spune-mi ce e asta.
- Numărătoarea de aseară. - Vezi numele lui Dufresne aici ? Eu îl văd.
Era în celula sa când s-a dat stingerea. Ar trebui ca acum să fie tot în celula lui.
Vreau să fie găsit. Nu mâine, nu după dejun. Acum !
Da, domnule.
Haideti, cu totii. Miscati-vă !
Opreste-te.
- Ei bine ? - Ei bine, ce ?
Vă văd tot timpul împreună ca doi hoti ce sunteti.
- Trebuie să-ti fi spus ceva. - Nu domnule, niciun cuvânt.
Doamne, e un miracol.
Un om s-a evaporat ca o băsină în vânt.
Nu a mai rămas nimic decât afurisitele astea de pietre de pe fereastră,
si drăguta aia de pe perete. S-o întrebăm, poate stie ea ceva.
Ce spui, bunăciune mică, ai chef să vorbesti ?
Se pare că nu. E la fel ca toti ceilalti.
Asta e o conspiratie. O nenorocită de conspiratie, asta este.
Si toti sunteti implicati. Inclusiv ea.
În 1966, Andy Dufresne a evadat din închisoarea Shawshank.
Tot ce au mai găsit au fost niste haine murdare de detinut, un săpun si un piolet tocit aproape complet.
Tin minte că mă gândeam cum i-ar trebui unui om 600 de ani să sape un tunel cu asa ceva.
Andy a reusit în mai putin de 20.
Lui Andy îi plăcea geologia. Cred că se potrivea cu firea sa meticuloasă.
O epocă glaciară, milioane de ani de formare a muntilor... Geologia este studiul presiunii în timp.
Doar de atât e nevoie. Presiune si timp.
De astea si de un poster mare.
După cum spuneam, la închisoare un om face aproape orice să-si tină mintea ocupată.
Se pare că hobby-ul lui Andy era să arunce resturile din perete, în curtea de afară.
Câte un pumn de fiecare dată.
Cred că după ce Tommy a fost ucis, Andy a decis că a stat suficient aici.
Să mergem, vreau să ajung acasă.
Termin imediat, domnule.
3 depuneri în seara asta.
Andy a făcut ce i s-a spus. A lustruit pantofii până i-a făcut ca oglinda.
Gardienii pur si simplu nu au observat, si nici eu.
La urma urmelor, cât de des te uiti la pantofii cuiva ?
Andy s-a târât spre libertate prin 450 de metri de duhoare cum nici nu-mi pot imagina.
Sau poate că nu vreau să-mi imaginez.
450 de metri... lungimea a 5 terenuri de fotbal. Putin sub jumătate de kilometru.
În dimineata următoare, cam atunci când Raquel îsi dezvăluia secretul, un om necunoscut
intra nepăsător în Banca Natională din Maine. Până în acel moment el nu existase.
Decât pe hârtie.
Pot să vă ajut ?
Avea toate documentele. Permis de conducere, certificat de nastere, asigurare socială...
Iar semnătura se potrivea perfect.
Regret că nu o să mai facem afaceri împreună. Sper că vă veti simti bine în străinătate.
Multumesc. Sunt sigur că asa va fi.
Iată cecul dumneavostră, domnule. Mai doriti si altceva ?
- Puteti să puneti asta la postă ? - Cu plăcere.
- O zi bună, domnule. - La revedere.
Domnul Stevens a vizitat în acea dimineată aproape 12 bănci din Portland.
În total, a părăsit orasul cu peste 370.000 $ din banii directorului Norton.
Plata cumulată pe 19 ani.
Bună dimineata, cotidianul Bugle.
Coruptie si crimă la Shawshank
"Judecata Lui va veni în curând..."
Dragă domnule director, ai avut dreptate. Salvarea se afla înăuntru. Andy Dufresne
Byron Hadley ? Ai dreptul să nu spui nimic.
Dacă renunti la acest drept tot ceea ce spui poate si va fi folosit împotriva ta în tribunal.
Nu eram acolo dar am auzit că Byron Hadley a început să plângă ca o fetită când l-au arestat.
Norton nici nu se gândea să se predea în liniste.
Samuel Norton, avem mandat de arestare pe numele tău. Deschide.
- Deschide usa. - Nu stiu sigur care este cheia.
Nu-ti face singur viata grea, Norton.
Îmi place să cred că ultimul lucru care i-a trecut prin cap, în afară de glont,
a fost întrebarea, cum naiba l-a păcălit Andy Dufresne.
La scurt timp după ce directorul ne-a lipsit de prezenta sa, am primit o carte postală.
Era goală dar stampila spunea "Fort Hancock, Texas".
Fort Hancock... chiar la granită. Pe acolo a iesit din America, Andy.
Când mi-l imaginez gonind spre sud, în masina lui decapotabilă,
îmi vine mereu să râd.
Andy Dufresne, cel care s-a târât printr-un râu de rahat si a iesit curat în partea cealaltă.
Andy Dufresne s-a îndreptat spre Pacific.
Hadley îl tinea de gât si a spus: "Cred că băiatul ăsta o să aibă un accident"...
Cei care l-am cunoscut cel mai bine vorbeam des despre el.
Chestiile pe care le-a făcut...
"Prietenilor mei le-ar prinde bine câte o bere", si le-a obtinut.
Uneori mă întristez că Andy a plecat.
Trebuie să-mi reamintesc că unele păsări nu sunt făcute pentru a fi tinute în cuscă.
Penele lor sunt prea strălucitoare.
Si când zboară, partea care stia că e păcat să fie închise se bucură.
Si totusi, locul pe care îl părăsesc rămâne mult mai gol.
Cred că mi-e dor de prietenul meu.
Te rog, ia loc.
Ellis Boyd Redding, din dosarul tău reiese că ai ispăsit 40 de ani din sentinta pe viată.
Crezi că te-ai reabilitat ?
Reabilitat ? Păi să văd...
Nu am nici cea mai mică idee ce înseamnă asta.
Adică dacă esti pregătit să fii reintegrat în societate..
Stiu ce crezi tu că înseamnă, fiule.
Pentru mine e doar un cuvânt inventat.
Un cuvânt al politicienilor, pentru ca tineri ca tine să poată purta costum, cravată si să aibă o slujbă.
Ce vrei să stii cu adevărat ? Dacă îmi pare rău pentru ce am făcut ?
Îti pare rău ?
Nu trece nicio zi fără să-mi pară rău.
Nu din cauză că sunt aici sau pentru că asa crezi tu că trebuie.
Mă gândesc cum eram pe atunci. Un copil prost care a comis acea crimă oribilă.
As vrea să pot vorbi cu el, să-i bag mintile în cap.
Să-i spun cum stau lucrurile. Dar nu pot.
Acel copil s-a dus de mult timp si a rămas doar bătrânul acesta.
Trebuie să trăiesc cu asta.
"Reabilitat" este doar o prostie.
Asa că pune-ti stampila pe formular, fiule, si nu-mi mai irosi timpul.
Pentru că drept să-ti spun, nu mă interesează.
SE APROBĂ
Brooks a trecut pe aici.
Poftim, domnisoară.
Pot să mă duc la toaletă, sefu' ?
Nu trebuie să-mi ceri voie de fiecare dată când ai nevoie la toaletă. Doar du-te. Ai înteles ?
Da, domnule.
40 de ani am cerut permisiunea să merg la toaletă. Nu pot să fac un strop fără să cer voie.
Trebuie să accept crudul adevăr. Nu am nicio sansă să mă descurc în libertate.
Tot ce fac este să mă gândesc cum să-mi încalc eliberarea conditionată.
Poate că asa m-ar trimite înapoi.
E groaznic să trăiesti cu frică. Brooks Hatlin a stiut asta, prea bine chiar.
Tot ce vreau este să mă întorc acolo unde lucrurile au sens.
Acolo unde nu trebuie să mă tem tot timpul.
Doar un singur lucru mă opreste. O promisiune pe care i-am făcut-o lui Andy.
Aici este.
Multumesc mult, domnule.
Dragă Red, dacă citesti asta înseamnă că ai iesit.
Si dacă ai ajuns până aici poate că vei merge si mai departe.
Îti aduci aminte de numele orasului, nu-i asa ?
Zihuatanejo.
Mi-ar prinde bine un om priceput care să mă ajute cu proiectul meu.
O să mă uit după tine, cu tabla de sah pregătită.
Nu uita Red, speranta e un lucru bun.
Poate cel mai bun dintre lucruri. Si niciun lucru bun nu dispare.
Sper ca această scrisoare să te găsească bine. Prietenul tău, Andy.
Ocupă-te de viată sau ocupă-te de moarte.
E al naibii de adevărat.
Si Red a trecut pe aici.
Pentru a doua oară în viată sunt vinovat de o infractiune.
Încălcarea eliberării conditionate.
Mă îndoiesc însă că vor organiza blocaje pentru un infractor bătrân ca mine.
Fort Hancock, Texas, vă rog.
Sunt atât de emotionat încât cu greu îmi pot aduna gândurile.
Cred că doar un om liber poate avea o astfel de emotie.
Un om liber care se află la începutul unei călătorii cu final necunoscut.
Sper că voi reusi să trec granita.
Sper că îl voi revedea pe prietenul meu si îi voi strânge mâna.
Sper că oceanul Pacific e la fel de albastru ca în visele mele.
Sper.:
Traducere ... NAHRMER...:
Adaptarea Bubuloimare